Europa, 20.000 år tidligere.
Afsted!
Bliv på linje!
Kom!
Keda!
Èn uge tidligere...
Den er ubrugelig.
Flot.
Ubrugelig.
Flot.
Smerten vil forfølge os.
Stop!
Stop far, du stinker.
Du skal jage ved min side.
Du vil snart blive høvding, min dreng.
Bevis at du kan lede. Find din styrke.
Han er ikke klar.
Hvert år ved samme tid...
... jager vi disse store bæster.
Vi gør dette, for vores folks overlevelse.
Han må lægge alle kræfter i.
Bevis hans værd overfor vores folk.
Hvad nu, hvis det ikke lykkedes ham?
Jeg elsker ham af hele mit hjerte.
Jeg frygter, at han vil dø.
Han vil lede med sit hjerte...
... og ikke med hans spyd.
- Tag dette, så vil intet gøre dig ondt. - Jeg kan godt passe på mig selv.
Keda.
Du ved jeg elsker dig.
Han vil vise os, at han er en mand, og fortjene sin plads som leder.
- Jeg kommer hjem igen. - Det kan du jo ikke love.
Afsted!
For at overleve, må vi fokuser... Vær tålmodige.
Vi kan ikke give op.
Far...
Min ven.
Du har overlevet vinteren, lidt federe end sidst.
Ja.
Jeg har en ung jager med.
Løft hovedet, og lad dine øjne følge med.
Dette er min søn.
Min søn kommer ikke til, at opleve flere jagtsæsoner.
Han har forenet sig med vores forfædre.
Du være en stolt far.
Jeg håber på, at han vil gøre mig stolt.
Vores stamme, har gået af den hellige sti, lige siden den første store jagt.
Guidende monomenter, bygget af vore forfædre.
Sat som et spor for os at følge.
Og for at hjælpe os med at overleve, under den lange rejse.
Vores hånd, viser os vejen til den store jagt.
Nogen vil vende tilbage.
Andre vil ikke.
Men disse monomenter er sat til, at vores leder kan lede sit folk hjem igen.
Afslut det.
Du tager et liv, for at give din stamme liv.
Gør det nu.
Beklager!
Livet er kun for de stærke.
Det skal fortjenes, ikke gives.
Vær stille.
Vær opmærksom.
Han er væk...
... men vi bliver nødt til at bevare roen.
Må hans ånd vogte vores vej, som vores forfædre gjorde før ham.
Monomenterne har vist dig vejen frem i dag,
Nu bære du monomenternes mærke, som vil hjælpe dig frem om natten.
Lyset fra vores forfædre, vil vise os vejen hjem.
Hjem.
Kan du se dette?
Det er Alfaen, deres leder.
En Alfa må altid våge over sin flok, mere end noget andet.
Men han er også altid i fare.
Andre i flokken vil gerne udfordre ham...
...hvis de fornemmer svaghed.
Alfaen, lader de andre kende til hans plads...
...med sin styrke og ro.
Han er ikke født som alfa.
Men han har gjort sig fortjent til det, med sit mod og sit hjerte.
Afsted!
Keda!
Kig ikke ned!
Du må ikke slippe!
Keda!
Min ven...
Høvding...
Det er umuligt, at nå ned til ham!
Han er væk.
Vi kan ikke også miste dig.
Vi har vores pligt overfor vores stamme.
Keda!
Læg dem på slæderne.
Vi må tilbage til vores landsbyer.
Må ånderne, guide og beskytte dit folk.
Fortæl ham, at vores sønner, vil betræde Iden anden verden sammen.
Du må indse, at han er tabt.
Giv slip på ham.
Han er hos vores forfædre nu.
Far!
Hyenas, vi må søge ly.
Ven.
Måske ikke?
Bid mig nu ikke.
Jeg vil ikke gøre dig fortræd.
Jeg vil holde dig i live.
Ven?
Se nu her.
Det skal renses.
Sådan.
...det var da ikke så slemt.
Tålmodighed.
Jeg har ikke tilgivet dig.
Det er op til mig.
Du må vente til det er din tur.
Jeg er glad for, at vi forstår hinanden.
Hjem.
Savner du din flok?
Jeg høre min forældre, kalde på mig i mine drømme.
Men jeg kan ikke komme til dem.
Det er ved at blive koldere.
Den hellige sti, vil snart være dækket af sne.
Jeg ved ikke engang, om jeg kan komme hjem uden min fars hjælp.
Jeg er ikke ligesom ham...
...men jeg bliver nødt til at prøve.
Jeg savner mine forældre.
Den tilhører mig.
Jeg har brug for den.
Jeg må nå hjem, inden den første sne.
Du burde også gå hjem.
Smut med dig.
Stop med at glo på mig.
Smut så.
Hvor skal du hen?
Hvad vil du?
Gå hjem!
Smut så!
Jeg havde ham næsten.
Så du det.
Jeg slap bare.
Jeg er ikke bange for noget.
Hey, hvad laver du?
Kom tilbage!
Kom!
Herhen.
Vent!
Nej!
Du ved godt jeg fodre dig!
Du stinker.
Kom med i vandet.
Lad mig ikke komme og jage sig.
Kom her.
Jeg vil kalde dig Alpha.
Keda.
Alpha.
Gå hjem til din familie.
Jeg beklager...
Alpha!
Spor...
Hjælp!
Ven!
Bliv der.
Mad...
Ingenting!
Nej!
Ingenting!
Vi skal nok klarer den.
Jeg takker for din hjælp.
Løb!
Alpha!
Tak, min ven.
Jeg vil aldrig lade dig i stikken.
Du er min flok.
Stien, vi er tæt på.
Mine forfædre oplyser vejen frem.
Guider os hjem.
Vær sød, at rejse dig op.
Jeg ved du kan.
Vi er samme noget så langt.
Jeg kan ikke miste dig nu.
Kom nu, Alpha.
Jeg har blot brug for en pause.
Jeg frygter, at han vil dø.
Han leder med sit hjerte, og ikke hans spyd.
Nej.
Han er stærkere end du tror.
Han er endda stærkere, end han selv ved af.
Vi er hjemme.
Hvordan kan det lade sig gøre?
Far.
Keda!
Jeg var bange for, at jeg aldrig skulle se dig igen.
Du er hjemme igen hjemme sammen med os.
Jeg ønskede at gøre dig stolt.
Det har du fortjent, min dreng, du kom hjem til os igen.
Alpha.
Alpha har brug for... Hjælp.
Keda har bragt dig hjem til os, du er familie nu.
Vi byder dig velkommen ind i flokken.
Det hele er okay nu.
Oversat af Lako www.Nordicb.org